Chukchi Havet, Utanför Alaskas Kust
Flyg och Robot kommandot Hydrofontest
...höjd 1.037, vind 322 grader, 5 m/s, rapportera på plats, visuell flygning.
Uppfattat. Speedbird girar hårt vänster. Nästa mot 0.9, tack.
Okej, Speedbird.
Vänta! Ett skred till!
- Halva kontinentalsockeln gled just... - Var inte så nervös, det är okej.
Bara koppla av och njut. Det finns poesi här.
Speedbird, amiral Falco här, har ni letat färdigt?
Undersökningen är klar, inget på radarn, ingen är här, amiral.
Kom ihåg att uppdraget är hemligt, regeringen kommer att förneka kännedom.
Stäng av motorn!
Okej löjtnant, inta position. Var beredd på robotavfyrning.
Där är du! Dykvinkel 20 grader neråt.
- Djup 244 meter. - Girar vänster, kurs 300 grader.
Hon är vacker.
- Enorm - Absolut.
Det kommer ett helt stim.
Jag vet.
Speedbird till amiralen. Intar position. Reda att släppa hydrofonen.
Jag räknar. 3... 2... 1... Släppt.
Speedbird till amiralen. Hydrofonen i vattnet och operativ.
Ni borde få signal om ...5, 4, 3, 2, 1. Jag har signal, har ni?
- Fantastiskt. - Spelar vi in?
Kamera 2 och 3 är aktiva.
Vänta...
- Vad är det? - Det är nåt med hydrofonen.
- Hydrofonstatus, löjtnant? - 120 decibel och ökande, sir.
130, 140, 150. Ökande sir, det når 160.
- Vad hände? - Vet inte. Vad är det för ljud?
Det är båten. Hon är träffad. Mullret? Vi måste sticka.
- Det är valarna! - Det är det inte!
Nåt starkt stör valarnas flyttmönster.
Vad tänkte jag på! Valar flyttar inte i så stora grupper!
De simmar mot glaciärväggarna! De dödar sig själva!
Där är det!
- Det är en sändare! En jävla LFAS. - En vad?
En aktiv lågfrekvens hydrofon. De är olagliga. Förbjudna!
Väggen rör sig!
Jävla skit!
Håll i dig, Vince!
Kobayshi Borrplattform Japans Kust
- Har du en pappersnäsduk? - I Japan har de vissa seder, mr. Haiti.
- Vi har seder i USA också. - Som att kissa på medarbetare?
- Ni tar det alldeles för allvarligt. - Mannarna känner sig inte respekterade.
Jag förstår att du är upprörd. 100 blekansikten pissar i din öl.
Men det sker större saker än våra små problem här.
Om vi bara kan ta det med humor så lovar jag att allt blir bra.
- Tack, Vince. - Jag är ju navigatör.
- Säkert att du är allright? - Ja. Jag vet inte. Mardrömmar.
- Det värsta jag varit med om. - Och... jag...
- Vad? - Jag tyckte jag såg nåt därute.
- Gjorde du det? - Vad?
Strunt i det. Jag blir väl tokig.
Vad gör kostymnissarna här?
Federal mark? Shamu kanske var spion?
- Kommer du? - Inte efter vår grej. Jag stannar här.
Vilken fegis du är.
Förstår du? Du är sen, McNeil. Tredje gången den här veckan.
- Jag kunde inte sova, Dick. - Skaffa sömnpiller!
- Vilken soppa. - Din yrkesåsikt?
Propeller. Tankbåtsstorlek. Enda förklaringen till ett sånt sår.
Ser ut som samma typ av skada som på vithajen längre upp på kusten.
- Vad saknas? - Karriärbefordran.
Stackars kille.
Får jag låna den där.
- Konstigt. Har nån en tång? - Vad är det?
Inget mekaniskt har orsakat detta. Såret är organiskt.
Organiskt? Vet du hur du låter, Emma? Nämn nåt i havet som ger såna skador.
- Utom du. - Jag stal inte båten, bara lånade den.
Skador för 500.000 dollar på miniubåten du lånade. Styrelsen är rasande.
Det var över 50 galna valar, Dick. Valar beter sig inte så.
- Du skulle inte varit där! - Men nu vet vi om hydrofonens effekt.
Lyssna, jag ligger illa till. Åk hem, och tänk på det du gjorde.
- Styrelsen har granskningsmöte imorgon. - Du vet att jag har rätt, Dick.
Det finns nåt stort där ute. Riktigt stort.
- Vi kanske skulle ta några prover? - Packa ihop. Vi vet svaret.
- Vad är fel? - Jag är allergisk mot kostymnissar.
- Vad hände där? - Inget. Kom så tar vi en drink.
Pratet om skadorna på båten stör mig.
- Skit i dem! Bryr sig bara om pengar. - De ser inte hela bilden.
- De är inte sjöjungfrur som du. - Den här sjöjungfrun får sparken.
- De tar inget beslut ikväll. - Nej, de sparkar mig imorgon bitti.
- Så jag har inte mycket tid. - Till vad?
- Så där såg du ut när vi stal u-båten! - Lånade.
Jag ska titta på kroppen.
- Ingen har sagt nåt till mig. - Och jag var hemma och såg på matchen.
- Vi borde få övertid för sena nätter? - Jag hör dig.
Bäst ni skyndar er där inne.
Grabbarna ska bogsera ut det på öppna havet inatt. Innan det exploderar.
Tokyos Federala Häkte
Mr. Ori. Jag är dr. Shimada från Oceanografiska Institutet. Jag ska...
De ljuger!
- Vem ljuger? - Alla!
De säger det var konstruktionsfel! Jag såg det på TV innan de grep mig.
- Jag vet. - Och de säger att alla dog. Alla!
- Inga överlevande! Jag sitter ju här! - Håll dig lugn.
Lugn? Min familj tror jag är död och skitstövlarna låter mig inte ringa dem!
Takeo, din familj blir snart lugnad. Du måste samarbeta.
De här människorna kan vara mycket otrevliga när de inte får som de vill.
- Du hör inte till dem? - Som jag sa, jag är vetenskapsman.
Och jag vill gärna diskutera din upplevelse med dig.
Jag såg den. Tittade den i ögonen.
Hur såg den ut?
Var snäll och visa mig.
Var snäll och sitt, sir. Det var bara en luftgrop.
Spänn fast säkerhetsbältena.
Helvete!
Vänta, Emma! - Du är inte min chef längre.
Du är bra, behöver bara litet disciplin. Vill du ha ett råd?
Älska inte havet för mycket. Det älskar inte dig.
- Professor Sanders? - Emma McNeil, det var som tusan!
- Hur länge sen är det? - Fem år.
Alldeles för lång tid. Och professorstjafset?
Du släpade det här fyllot ur rännstenen en gång så vi är nära vänner.
- Jag har det litet struligt. - Berätta.
Du kan behöva irländsk tur. Mår du bra? Du ser litet trött ut.
Jag fick just sparken och jag tror jag är skuggad.
- Av vem? - FBI.
Jävla FBI. De jagar dig tills du talar. De ska inte få skada dig, Emma.
Du har labbet med dig. Nåt jag ska titta på?
Lustigt att du frågar.
Du stal den här från platsen?
Ska vi sätta igång?
- En tand? - Måste ha ett jäkla leende.
- 10 gånger 11. - Tum? Jösses!
- Fot. - Fot?
- Vems tror du det är? - Jag vet inte, du är experten.
Sant. Utan att jubla för mycket anser jag att den tillhör någon förhistorisk.
- En dinosaurie? Du skämtar. - Varför så tvivlande?
- Lärde jag dig inte alltid... - Bra att tvivla, bättre att gräva.
Här. Hälsa på Megalodon.
- Som betyder stora tänder. - Levde för 18 miljoner år sedan...
...och var toppen av dåtidens rovdjur. - Dog ut för 1.5 miljoner år sedan.
- Största köttätande fisk som existerat. - Och troligen den största haj som levt.
Fossiler visar att Megalodon levde av stora marina däggdjur, även valar.
Säger du att en förhistorisk utdöd haj åt min val?
- Inte utdöd. - Omöjligt.
Är du säker? TV visar oförklarliga havskatastrofer hela tiden.
Oförklarliga innebär inte återupplivade förhistoriska havsmonster.
Jättelika havsmonster har setts genom århundradena.
- Jag har själv sett ett. - Det har du aldrig sagt.
Studenter är så cyniska. Jag kunde inte riskera att få sparken.
Du hade inte trott på mig i alla fall.
Dr. Shimada! Så trevligt att få en röst till människan.
San Franciscos Flygplats
Dr.Shimada, jag har hört om era vilda dykarklockeexperiment. Fantastiskt!
Det är vildare att gå på grund med en atomubåt för att undvika en delfin.
- Det var ett delfinstim. - Så därför sparkade flottan dig.
Får jag presentera min tidigare student Emma McNeil.
Lysande oceanograf och pilot.
Kalla mig Seiji. Trevligt att träffas.
Ska vi gå?
Jag blev överraskad att er regering ville ha min hjälp.
- Tekniskt sett är det jag. - Desto mer smickrande.
Diplomatiskt sett är jag inte här.
Ingen har gett en riktig anledning.
Mest beroende på brist på bevis, fotografiska och andra.
Om några dök upp skulle regeringen tysta ner det för att undvika panik.
De är rädda och oförberedda på en så stor katastrof-
- och de kommer att inse allvaret för sent.
Därför är jag här. För att se vad vi har här, och vad vi ska göra åt det.
Inte vad jag väntade mig med tanke på attackernas typ.
- Och hur är era attacker beskaffade? - Oförenliga med Megalodons fysionomi.
Jag lyckades tala med en överlevande, innan min regering låste in honom.
Jag ser de här som polisens fantombilder.
Se på ögat. Enormt, med en jättelik skårformad pupill.
- Det är definitivt inte ett hajöga. - Nej, mer som...
Var stilla. Jag ska se vem det är.
- Till dig. - Mig? Vem vet att jag är här?
Ingen avsändaradress.
Det är miniubåtens kamera. Vince måste ha lämnat det.
- Vem? - Vince, han var med vid incidenten.
Vilken incident?
Herregud! Jag trodde jag inbillade mig det!
Definitivt en haj. Megalodon. Och dess vän här...
- Samma som teckningen. - Jag misstänkte...
- En tioarmad jättebläckfisk? - Åttaarmad!
- Fisk och pommes frites? - Jag ska bli vego.
Smart av Vince att ge dig videon och inte myndigheterna.
- Han visste jag skulle gå till dig. - Jag skulle gett honom högre betyg.
Nu har vi halva ekvationen. Fotografiska bevis.
Det är definitivt en grund för vår reaktion.
Märkligt, två förhistoriska skapelser gåtfullt lössläppta i världen.
Kanske inte så gåtfullt. Polarisen smälter på grund av vår likgiltighet.
Det här kanske är straffet.
Amerikanskt Ledarfartyg, Stilla Havet
Toppradarn indikerar 45 meter vertikal frihöjd och minskande.
Vi är på sista svepet nu, sir. Ingenting.
Hälsa presidenten att när vi hittar odjuret skickar vi det åt helvete.
Kontakt! 900 meter, närmar sig!
Stridsstationer!
Full fart framåt! Höger 50 grader fullt roder! Utför Plan Delta!
450 meter! Närmar sig fortfarande!
Målet i zonen!
Öppna eld! Repeterar, öppna eld!
Slappna inte av! Skicka ner den store fan i djupet!
- Målet försvunnet! - Du menar förstört.
- Nej, sir. Jag får inget. Det brukar... - Signalera Washington, målet förstört.
Målet tillbaka!
Det stiger!
Nej!
Upp med dig, sömntuta! Seiji, kaffe?
- Socker? - Ja.
God morgon. Hur kan jag hjälpa herrarna?
Treasure Island USA:s Marinflygs Befälsstation
- Gaska upp dig, grabben! - Inte särskilt Feng Shui?
- Samma belysning som Guantanamo. - Jag känner mig väldigt trygg.
Se inte så orolig ut, dr. Shimada. Ni ska inte till till Manzanar.
- Nej, Manzanar var för amerikaner. - Mycket bra, ms. McNeil.
Ni undrar väl varför vi tog er från er sköna vila?
- Låt mig gissa, vårt land behöver oss? - Poäng till irländaren.
- Jag undrade varför ni dröjde så länge. - Vi ville undersöka alla möjligheter.
Vad? Gick blod och åska planen åt helvete?
Vi har att göra med ett hot ingen föreställt sig, eller räknat med.
- Som orkanen Katrina? - Mycket bra. Och roligt, dr. Shimada.
Inser ni att japans regering har gett oss full kontroll över ert öde?
Er existens vilar i mina händer. Såvida inte ni tänker begå nån Harry Karry.
- Det är så fel. - Och ni, lilla damen.
Kaxig för nån vars karriär gått åt skogen. Som sover på lärarens soffa.
Härnäst? Litet extra för att betala hyran?
Lugna dig, grabben. Du borde le. Det här landet vill höra din åsikt.
För 20 år sen avfärdades mina idéer med förakt. Varför bry er nu?
Ni förlorare hann före alla andra till sanningen.
Ni sa haj.
När alla här talade om seismiskt sug och sån skit.
- Vad vill ni ha av oss? - Lösningar.
Om vi inte stoppar den kommer den att äga havet.
Den som äger havet, äger världen. Britter och spanjorer fattade det.
Vad? Jag är en jämlik rasist.
De röda zonerna visar anfallna militärfartyg.
De här visar anfall mot civila, privata fartyg.
- Megalodon diskriminerar då inte. - Han är en jämlik ätmaskin.
Och han är inte ensam...
- Bläckfisk, infryst ihop. - Nu agerande för sig.
Om du inte tror att hajen teleporterades över jordklotet-
- ser du att det passar in i katastroftidsschemat.
- En jättebläckfisk. Det är galenskap. - Vi har diskuterat fångstmöjligheter.
- Ni menar förstörande. - Nej, infångande.
De är ett hot, men också vår tids största vetenskapliga upptäckt.
Vi vill ha din försäkran att du gör allt du kan för att infånga varelserna.
- Och vad vill ni ha i gengäld? - Du får vårt fulla stöd.
Vi anser att de kan isoleras och kanske infångas på grunt vatten.
Får jag?
San Francisco och Tokyo bukterna är bäst för detta scenario.
- Se det som en inhägnad. - Hur får vi dit dem? Skicka inbjudan?
- Vi jobbar på det. - Jobba snabbt!
De här sakerna är på krigsstigen. De vilar inte. De bara dödar.
Strid öga mot öga är meningslös. Så kom på hur de ska lockas. Snabbt!
Treasure Island USA:s Marinflygs Laboratorium
Ta en titt!
- Tack. - Ingen orsak. Hur klarar du dig?
- Svårt att vara briljant med vakt. - Du är väl van vid stress?
Det är väl nervöst att nöjesåka i en experimentubåt?
Jag har alltid dragits till vatten. Känt mig som en del av det.
Jag också.
Det har aldrig skrämt mig hur stormigt med stora vågor det än har varit.
Inte mig heller. Hela min familj var fiskare.
Levde på vattnet. Levde tack vare vattnet.
Alla ville att jag skulle följa i deras fotspår.
- Varför gjorde du inte det? - För mycket död.
Jag såg en delfin fast i ett nät när jag var barn. Kunde inte befria den.
Paniken i dess ögon. Hjälplösheten. Det var det.
Jag kunde aldrig sätta masken på kroken.
Jag ska ta en promenad.
Du vet... en promenad.
- Du luktar så gott. - Du också.
Lukt är mäktigt. Doften hjälper oss att välja ut optimala partners.
Doften kanske är förklaringen till personkemi.
- Du pratar så romantiskt. - Allvarligt...
...det sägs att fysisk attraktion kan vara baserad på doften. Vad?
- Feromoner! - Herregud, tänker du att...
- Feromoner. Vi locka dem med det. - Ja!
- Emma! Det är briljant! - Jag måste hålla med.
- Jag har lärt henne allt hon kan. - Kan nån tala om vad som sker?
- Doftens biologiska makt. - Feromoner, det som lockar alla arter.
Vi betar San Francisco och Tokyo bukterna med varje djurs feromoner.
Hajen och bläckfisken lockas dit. De tror att en partner väntar.
- Tragiskt. - Hur vet vi att de nappar?
De har varit infrusna i is i miljoner år. Skulle inte du vara litet kåt?
Treasure Island USA:s Marinflygs Befälsstation
Det är som brödsmulor. Ett antal ute till havs lockar den till bukten.
Vi kan använda pilotlösa flygplan för att placera betet. Leda den i fällan!
- Och vad är fällan? - Fråga går.
- Kan folk i San Francisco fråga? - Vad de inte vet...
Behöver du hjälp att beta kroken, ring.
Min regering gav oss det nödvändiga bläckfiskköttet.
- De gömde det väl. - Men de förstörde det inte.
- Det känns som vi börjar känna varann. - Du var ljusstrimman i mörkret.
- Jag hoppas... - Om ödet vill ses vi igen.
- Säker på att du klarar dig? - Naturligtvis.
Bäst att slåss på egen mark, som ni amerikaner säger.
- Lycka till! - Sayonara!
Kom igen, Juliet, jobbet väntar.
Här är Tango Delta 9, jag ser något!
- Squawk 7, Tango Delta 9 ser något! - Det här kan vara det.
- Haj eller bläckfisk? - Svårt att säga.
De är ungefär lika stora.
Bilden försvinner! Tango Delta, gå genast lägre!
Vi flyger på lägsta höjd. Lägre kan äventyra uppdraget.
Du menar äventyra dig själv. Gå ner, eller jag tar dina vingar, överste.
- Om han går lägre... - Gör han jobbet han har betalt för.
Dags att flygarpojkarna förtjänar lönen.
Titta!
- Hur lågt flyger planet? - 30 meter. Nära nog att ta bilder.
Stig! Säg åt honom att stiga nu!
- Mayday! Mayday! Jag störtar! - Lås hans sista position!
Gör klart för avfyrning!
- Eld! - Robotar avfyrade!
- Målet borta, sir. - Tillsammans med planet!
- När tar de där sakerna första betet? - Jag skulle tro om cirka fem timmar.
- Och sista? - Vi placerar det här.
Så långt från civil aktivitet vi kan. Kontinentalsockeln är som en grotta.
- Den fastnar i en fälla där. - Och vem placerar betet?
- Vi själva. Dykarna får inte sabba det. - Du sätter mig i knipa här.
Sist körde han på en sandbank. En 50 miljoner dollars trafikbot.
- Du räddade åtminstone din. - Jag tar in oss.
Jag hörde just av Seiji, bläckfisken är på väg mot Tokyo och vår haj hitåt.
- Mår du bra? - Ja. Du?
- Vi måste vara försiktiga där ute. - Jag vet.
Vi ger oss in i deras värld. Deras damm. De har övertaget.
Jag har alltid sett mig som naturobservatör, inte soldat.
I en perfekt värld vore det så.
Alla vetenskapsmän ställs inför sånt här, förr eller senare.
- Ingripa för ett högre bästa. - Jag tänker på Einstein, Oppenheimer...
...dess betydelse, förstörelsen.
Det här är stort, men ta inte fel, Emma.
Det vi gör här är nödvändigt, och rätt.
Jag är så glad att du är här, Lamar. Jag hade inte klarat det utan dig.
Det hade du. Jag är stolt över dig, Emma. Har alltid varit stolt över dig.
Men aldrig mer än just nu.
San Francisco Bukten
Kapseln fäst.
Uppfattat. Förbered släpp. Jag räknar, 3, 2, 1, Släpp loss.
Lugnt och fint.
Hur känns det att vara tillbaka bakom ratten? Nervöst?
- Vi kanske möter Megalodon, nervös? - Jag älskar det, ta mig fan!
Sockeln om 100 meter. Jag tar hand om armen.
- 50 meter. - Uppfattat.
I position.
Uppfattat.
- Ta oss litet styrbord. - Uppfattat.
Stadigt nu.
Var beredd att släppa.
Släpp den.
- Jag sa släpp den! - Jag vet. Jag hörde.
- Vad gör du? - Den har fastnat!
- Kan ni två turturduvor släppa den. - Har inte geniet hört, armen är fast.
Målet på krigsstigen. Har passerat de första lockbetena och är på rätt kurs.
- När når den bukten? - Farten har nästan tredubblats.
Lyssna, ni har Sharkzilla i knäet om 5 minuter, lossa den, eller lämna båten.
Båten kan driva till Fishermans Wharf.
Eller ut i bukten! Vill du stänga in honom måste det ske här.
Kom på nåt, vi har ont om tid.
Jag har alltid gillat radiobilar!
- Lugn, du krossar den! - Det är kromstål.
- Målet gör 500 knop, sir. - Snabbare än ett jetplan!
- Försök få tillbaka henne på plats. - Vi sitter fast!
- ETA, två minuter. - Två minuter, samla in hästarna!
- Inta position. - Aj aj, sir. Nemo, jag upprepar, Nemo.
Åt helvete med miljöfolket! När jag ger order, skjut för att döda!
- Vi förlorade armen! - Strunt i det! Full fart!
- Målet i området! - Innanför ringen, sir!
Vänta på ordern.
- Allright, eld! - Börja eldgivning!
Rapportera!
- För mycket vrakgods. - Omöjligt att se, sir.
- Skjut igen. - Något?
- Ingen kontakt, sir. - Målet förstört.
Målet förstört. Upprepar, målet förstört.
Sir... jag har signal.
Undanmanöver, sir.
Undanmanöver, sir!
Emma, gira babord!
Målet är på väg mot Golden Gatebron!
Kontakten förlorad, sir. På alla skärmar.
Ring upp Shimada i Tokyo.
Jag hoppas ni lyckades bättre i San Francisco än vad vi gjorde i Tokyo.
Shimada, vad händer? - Vi lockade in bläckfisken i bukten.
Militären har bara lyckats reta den. Den är våldsammare än någonsin.
- Vansinne. - Målet ändrar kurs, sir.
Vänta, det verkar som om besten flyr.
Herregud... vad har vi gjort?
- Hur har det gått med hajen? - Inte bra, är jag rädd.
Sir, bläckfisken är borta från skärmarna.
Då har vi mycket att göra. Är ms. McNeil och Sanders allright?
Men stan är ett slakthus. Tusentals är döda. Vad fan hände?
- Lägg av, eller du åker i buren. - Hon ska ingenstans, och det vet du!
Hon var det enda som fungerade. Seiji, vad hände?
Vi hade problem. Betena fungerade. Men när den kom in i bukten...
- De klantade till det. - Artilleri och robotar bet inte på den.
- Samma här. Vapnen har ingen effekt. - Konventionella vapen.
- Vad föreslår du? - Kanske dags för nåt mer omfattande.
- Atomvapen? Jag tror inte mina öron! - Inte jag heller.
- Det är militärens standardlösning. - Vi har redan massor av döda civila.
- Och du vill öka på dem? - Atomvapen kan vara vår enda utväg.
Och det rekommenderar jag Washington innan vi står inför global katastrof.
- Gör han verkligen det? - Han talar med Pentagon nu.
Det får inte ske. Atomexplosioner under vattnet blir katastrofala.
Förstörelsen av marint liv blir ofattbar. Och oceanen förgiftad.
Risken för kustnära skador och människoförluster är extremt hög.
- Plus massiva tsunamis. - Vi måste komma på nåt annat. Fort.
Jag förslår att vi vilar. Vi kan inte göra något om vi är utmattade.
- Jösses! Vad? - Thrilla in Manila!
- Vad? - Vi låter dem döda varandra.
Treasure Island USA:s Marinflygs Befälsstation
- Jag gillar det inte. - Samma strid som när de frystes in.
- Lysande, Emma! - Får jag avbryta kärleksparet?
- Hur får vi ihop de här två? - Samma feromonprocess som förut.
- Det enda som fungerade perfekt förut. - Okej, anta att de möts.
- Hur vet vi att de slåss till döden? - Deras natur. De är födda dödsfiender.
De blev infrusna mitt under striden. Djur flydde för sina liv när isen kom.
Men de här valde att stanna och slåss till slutet.
Bara ett hat starkare än överlevnads- instinkterna kunde resultera i det.
- Det hatet är vår sista chans. - Fysikens lagar spelar in.
Båda är långt starkare än vår militära styrka.
Men sätt deras förstörelsekrafter mot varandra...
- De tar ut varandra. - Men vi har ett litet problem.
Vad ser vi där uppe? Någon?
- Inget. - En poäng till fröken.
De har gjort sig osynliga. SR-71 spionplanen hittar inget.
Och hittar vi dem rör de sig för snabbt.
- De anpassar sig. - Marint liv snabbas upp under stress.
En upprört fiskstim rör sig tre gånger fortare.
De retar upp mig, och alla ledare i den fria världen.
De basar över havet nu. Det vi ville undvika. Sjöfarten står still!
Bara ett att göra. Gå till sjöss och få fram dem. Ge dem betet under näsan.
De fortsätter där de slutade. Vi ska bara få in dem i ringen.
- Vilken ring? - Långt från civilisationen.
- Där de bara kan skada sig varandra. - Jag antar att era ubåtar patrullerar?
Alla vargflockar är i högsta beredskap. Japsens också.
Stoppa oss i en burk med våra feromonbeten och ta oss ut dit!
Betets effektivitet beror på spridningsmönstret, kapten.
- Det måste släppas ut var 15:e minut. - Förstått. Utsläpp inleddes kl. 09.00.
- Du ser litet grön ut. Till sjukan? - Nej, sjösjukemedlet verkar snart.
- Litet mer prylar nu. - Har du kört?
Länge sen. Washingtonklass. Polarisrobotar.
Dr. Sanders, feromonutsläppen sker fem åt gången. Jag vill fråga om vår kurs.
- Varför? - Ju längre norrut, desto grövre sjö.
- Vi är väl inte rädda för litet vågor? - Ursäkta henne, hon gillar att drunkna.
- Hajens sista position var norrut. - Och den håller kursen?
- Jag går på känsla. - Fint att kunna jobba så inexakt.
Det stör mig, men man prövar instinkten, sen kommer lösningen.
- Förhoppningsvis. - Vilken lösning hoppas vi på?
Ett blodbad.
Full fart framåt!
Det verkar gå som planerat. Vi fortsätter norrut.
Våra vänner verkar längta till kallare klimat.
- Det ser så ut. - Ingen av dem har följt nåt mönster.
- Det verkar vettigt. - Hur menar du?
De är programmerade att mötas.
Korsandet av olika vägar, slumpvis eller avsiktligt, skapar och förstör.
Universum skapades så, och våra dagliga liv formas på samma vis.
- Eller förstörs av det samma. - Sant.
Hur än framtiden ser ut är jag glad att våra direkta vägar har korsats.
- Det har varit ett nöje. - Julius Caesar har sagt något.
Om vi visste dagens slut så kommer det. Men det räcker att den slutar.
Och slutet är känt, men vi ler om vi möts igen.
- Men om inte... - Så var det ett bra avsked.
Jag måste tala med navigatören.
- Jag tänker ofta på den natten. - Jag också.
Varje gång jag ska sopa.
- Vi hörs snart igen. - Okej.
Alla till bryggan!
- Kör det i högtalaren. - Vad händer?
- Det är nödanrop. De anfalls. - Vem anfalls? Sjöfarten var ju stoppad?
Kapten, en Petrox oljetanker kapades utanför Finland för tre dagar sen.
Petrox betalade inte lösen så besättningen dödades.
- De skriker monster. - Besten straffar dem.
Kapten, lägg ut en genskjutande kurs. Vi kan komma före den om den vilar.
- Vi kanske får den att jaga oss. - Jaga?
Pejla sändningen. Lägg ut en genskjutande kurs.
- Besättningen till stridsstationer! - Pirater?
Välstekta.
- Vad gjorde det där? - Omöjligt att säga. Har vi betet i?
Var 15:e minut, enligt order. Om han dyker upp?
- Vi drar. Han kanske sticker. - Kanske.
Kör!
- Vad fan händer? - Spänn fast er!
- Han är rakt ovanför oss, kapten! - Full fart framåt!
Radio till gruppen! De ska låsa och ladda! Vi kommer med djävulen efter!
Hur kan ni bo på de här?
- Det är lättare när du kör den. - Gör aktertuber 1 och 2 klara!
Förbered avfyrning!
Avfyra 1! Avfyra 2!
Torpeder på kurs. Träff om 5, 4, 3, 2,...
- Torpederna missade! - Söta Jesus!
Han vinner på oss, sir!
USA:s Flotta
- Vargflocken närvarande. - Fint skjutet, killar. Men sent!
- Oacceptabelt! Rapportera den chefen! - Han räddade ditt liv!
Han borde gjort det tidigare.
- Håll den borta med en salva till. - Jag trodde de skulle följa oss?
Ja, men inte så nära.
- Flocken är borta, kapten! - Vad menar du, borta?
Alla fem båtarna. Förstörda av bläckfisken.
- Var kom den ifrån... - Sänd till flocken.
- All kommunikation är död, sir. - Försök igen!
Kapten! Bläckfisk! 300 meter på babords bog!
Fullt högerroder!
- Kapten! - Inte nu, doktorn!
Jag kan vattnen här, det finns en isfåra 50 km härifrån!
Jag har forskat där. Vi kan skaka av oss dem i den labyrinten.
Vi kan aldrig köra ifrån dem på öppna havet.
Målet närmar sig! 100 meter! - Nödturbo nu!
- Vi spräcker reaktorkärnan! - Det är en order! Koppla in dem nu!
Nödturbopropellrarna aktiva!
- Sätter vi inte fart dör vi här! - Farten ökar, sir. Motorn okej.
- Avståndet till målet ökar! - Sätt kurs mot Perrys Släde!
Japansk Typhoonubåt
Vi har långdistans störningar på skärmen.
- Flera Seawolfbåtar nära polcirkeln. - Det måste vara dem.
- Följt av möjliga explosioner. - Explosioner?
Bara en Seawolfubåt finns kvar. Resten har försvunnit.
- Bara en... - Radio till Baxters ubåt.
- Inget svar från Baxters båtar. - Det kan vara kommunikationsfel.
Djupvattensinterferens, eller skadat kommunikationssystem. Men vilken ubåt?
- Omöjligt att veta. - Vi måste vara optimister.
- Och snabbt hjälpa överlevande. - Navigatör, kurs för genskjutning.
- Vi närmar oss första isen, 100 meter! - Ska jag sakta ner?
Nej. Håll farten.
Målet borta. Bläckfisken syns inte till.
- Hur brett är det? - Smalt.
Hydrofonen uppskattar det till 25 meter!
Sir! Målet återvänder! Ser ut som hajen.
- Hur breda är vi? - 22.8 meter.
- Målavstånd? - 75 meter, minskande.
- Kapten! - Öppning, 20 meter!
- Håll henne stadigt! - Kapten!
- Vi klarar det inte! - Stadigt!
- Håll henne stadigt! - Vi förlorar fart!
- Öka farten! - Vi krockar med väggarna!
- Nej! Ni är galen! Ni dödar oss alla! - Släpp vapnet!
Isöppning 10 meter! Målet närmar sig!
- Släpp vapnet! - Tillbaka!
Tillbaka! Ni är galen!
- Farten återställd! - Vi går in.
- Håll i er! - Läckor på däck 4 och 5!
- Isvall rakt förut! - Hårt styrbord!
- Hur många torpeder kvar? - Bara en.
- Gör klar tub 3! - Klar!
Eld!
Direktträff!
- Kapten! - Ja?
Målet närmar sig fortfarande!
Målet nära! 3, 2...
Kraftig undervattensstörning! De är två. Svårt att säga vad de gör.
Det fungerar! De slåss!
Vad händer? Vem vinner?
Omöjligt att säga. Det är bara ett kraftigt ljud.
Målen delar på sig.
De slickar bara sina sår. Det är inte över än.
- De har delat på sig. Båda är aktiva. - Kan vi sticka härifrån?
- Periskopdjup! Klarar du det här? - Det är som att cykla. Fin högerkrok.
Japansk Typhoonubåt
- Vi är på amerikanernas sista position. - Är ni säker? Det finns inget här.
- Ingen signal från överlevande båt? - Det är tomt.
- Fartyget kanske... - Nej, aldrig!
Stor undervattensaktivitet i norr. Nära Perrys Släde.
Naturligtvis. Släden. Vi borde gå dit.
Är ni galen? Det är onavigerbart. Och det har varit ett stort skred.
Eller nåt annat. Sätt kurs, kapten!
- Sir, båda målen har försvunnit? - Vad?
- De var här, nu är de borta. - De kanske dykt för att sköta sina sår.
- Dött? Dött vore bra. - Någon tur med radion?
- Knappt signal. Bara kortvåg. - Alltid nåt. Försök med Shimadas ubåt.
- Jag kan de här vattnen! - Hur då?
Jag hängde med ett gäng valar här.
Får jag ta en titt, kapten?
När man tror att det inte finns logik, att livet bara är en slumpmässig röra.
- Nåt träffade oss! - Skrovet kollapsar! Många läckor!
- Ta oss till ytan! - Jag försöker, hon svarar inte!
Öppna luckorna! Armera robotarna!
- På det här avståndet dör vi alla! - Vi måste till miniubåten!
Kapseln är armerad. Men vi får inte låsning, den simmar för fort!
Den kommer rakt mot oss!
- Kapten! Vi måste dra! - Stick!
- Ni kan inte slå den! Överge fartyget! - Stick!
- Ta oss härifrån! - Lägg av!
- Lösgör! - Lösgjort!
Sir, den kommer rakt mot oss! Avfyra en torped!
Emma! Kör, vi klarar det inte!
- Fick dig! - Vad hände?
- Där! - Herregud!
- Seiji! - Det var som fan!
Seiji! Nej!
Vad fan gör du?
- Räddar min vän. - Du dödar oss alla! Lamar!
För sent, Emma!
Jag visste de inte kunde låta bli varandra!
Verkar som de äntligen avslutat det de startade för 18 miljoner år sedan.
Kan någon höra mig? Det här är Shimada. Slut.
- Där! Kl. 2! - Shimada här!
Det här är Shimada! Slut. Hör någon mig? Emma!
Jag tror det inte.
- Jag är glad att du stannade ett tag. - Jag kanske kan stanna litet till.
- Vad menar du? - Utan sjöodjur kan jag nog stanna.
- Så länge som du vill att jag stannar. - Du vet att jag inte är hemmatypen?
- Jag är sjöjungfru. - Mitt hem är där ute.
Havet. precis som du.
- Bara 8% av havet är utforskat. - Låter som en utmaning.
- Har du sett valar simma till Mozart? - Jag måste nog snart.
- Emma! Seiji! - Lamar!
- Nej, du har den där blicken. - Jag tänkte...
Nej, professorn. Att hitta två såna varelser gör man bara en gång i livet.
- Vad är detta? - En annan livstid.
- Infrarött, men av vad? - Någon sorts organiskt liv. Bevarat.
- Var togs de här? - Nordsjön. Är du redo?
- För helvete, ja! Du? - Då går vi!
Svensk text: Mikael Jansson